СУЧАСНІ СТРАТЕГІЇ ПОДОЛАННЯ ТРУДНОЩІВ У НАВЧАЛЬНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ ДІТЕЙ З ОСОБЛИВИМИ МОВЛЕННЄВИМИ ПОТРЕБАМИ - Еляна Данілавічютє (Особлива дитина: навчання і виховання, 2025)
Статтю присвячено питанню розроблення стратегій подолання труднощів, що виникають у процесі навчальної діяльності дітей з особливими мовленнєвими потребами. На основі аналізу результатів досліджень психологічного, психолінгвістичного та соціолінгвістичного спрямування розглянуто інституційний соціальний контекст закладу освіти, що дало змогу визначити панівну роль дефініції «мовна норма», з орієнтуванням на яку відбувається організація лінгвістичного середовища, перебіг процесу навчання, оцінювання знань здобувачів освіти, і неспроможність дотримання якої проявляється через різноманітні труднощі опанування не лише мовних знань, а і таких, що забезпечують засвоєння змісту різних освітніх галузей дітьми з дефіцитом функції мовлення. Здійснено аналіз зарубіжного та вітчизняного досвіду логопедичного дискурсу виокремлення особливостей прояву недосконалості розвитку мовлення, які є причиною виникнення означених труднощів, представлено спеціальну процедуру кваліфікації останніх крізь призму освітнього критерію з метою організації лінгвістично-комфортного середовища для означеної категорії дітей у закладі освіти. Репрезентовано розроблені критерії виявлення ступенів прояву труднощів на основі п’ятирівневої шкали вимірювання та уявлень про «бар’єр» як визначний чинник трансформації «особливості розвитку» в «потребу в підтримці», що запропонована у контексті Міжнародної класифікації функціонування, обмежень життєдіяльності і здоров’я для дітей та підлітків (МКФ – ДП), яку використано і запропоновано як концептуальне термінологічне підґрунтя для використання поняття «особливі мовленнєві потреби». Обґрунтовано загальну типологію означених труднощів, її ієрархічну структуру та специфіку прояву різних їх типів у навчальній діяльності дітей з особливими мовленнєвими потребами, що дає підстави фахівцям Інклюзивно-ресурсного центру (ІРЦ) визначати рівень підтримки дитини за найвищим ступенем прояву труднощів, а також правильно обрати стратегію педагогічного впливу в процесі моделювання освітнього простору. Репрезентовано алгоритм створення сучасних стратегій подолання труднощів у навчальній діяльності означеної категорії дітей з позицій психолінгвосинергетичного підходу, що передбачає врахування нейропсихолінгвістичних механізмів виникнення дефіциту функції мовлення, які стають основою добору відповідного навчально-методичного інструментарію.